Aiemmin tapahtunutta...
- On ollut ilo tehdä töitä kanssasi. - Oletko lähdössä? Tietääkö Mick?
Jos tapailisin noin intohimoista miestä, minäkin kirjoittaisin rakkaudestani.
Martinin kanssa oli intohimoa. Simon ja minä keskustelemme.
Ehkä pääset puhumalla pusuun asti.
Täydellistä.
Mietimme vielä häitä Kevinin kanssa.
Suunnittelu ei tee pahaa.
Aion ilmiantaa Porterin.
Olet virallisesti erotettu palkatta virallista tutkintaa odottaessasi.
Kiitos.
- Onko tämä sinustakin outoa? - Kihlauksemmeko?
Päätimme viettää loppuelämän yhdessä, mutta emme ole saaneet hetken rauhaa.
- Meidänhän piti olla tänään kahdestaan. - Niin minäkin luulin.
Juhlapaikka on toki tärkeä, mutta teema määrää sen.
- Hassua. Romanttista. Ei, vaan vintagea. - Autiosaari.
- Rantako? - Ei, vaan Gilligan ja Skipper.
Tuntuuko teistäkin, etteivät he halua apua?
- Eivät todellakaan halua. - No, annetaan olla sitten.
Häät ovat merkittävä muutos perheelle.
Se on tilaisuus meille kaikille katsoa eteenpäin ja aloittaa alusta.
Ja häät ovat hauskoja.
Mietitte ihan liikaa. Aikaa on vuosi.
Häissä on kyse ilosta ja tulevaisuuden toivosta.
Iloako haluat? Sitten teen iloisesti tutkimusta sedälleni. Jälleen kerran.
Minä ilakoin, kun löysimme majatalon, jolla on jo toinenkin ostaja.
Ja minä olen riemuissani...
kaikesta.
- Jäätelö korjasi ennen kaiken. - Se on menettänyt taikavoimansa.
Palataanko sitten hääsuunnitelmiin?
Varmasti kiva johtaa taas klubia.
Joo. Yksi harvoista asioista, joka tuntuu kotoisalta.
Tajuan. Se on enemmän kuin paikka, jonne tullaan kuuntelemaan musiikkia.
Siksi rakensin Bridgen. Haaveilin aina omasta klubista.
Paikasta, jossa nousevat esiintyjät voisivat kehittää ääntään.
- Niinkö löysit omasi? - Minäkö? En.
Rakastin aina musiikkia äitini takia.
En löytänyt omaa ääntäni ennen kuin lähdin tien päälle.
- Ja nyt olet palannut. - Se oli aina suunnitelmana.
Annan jotakin takaisin alalle, joka on antanut minulle paljon.
Elämässäni on uuden luvun aika.
Se minusta. En tiedä sinusta kuin sen, että palaat aina myöhässä tauoilta -
ja aika varmasti et pakoile poliisia.
- Aika varmasti? - Sanoisin 50-50.
Et halua kuulla minusta. Elämäni on aika tylsää.
Niinkö?
En koskaan tyytynyt oo tavallisiin unelmiin
- Miten osasit? Kuulit lauluni kerran. - En unohda sellaista, mistä pidän.
No... Mistä se kertoo?
Kirjoitin sen poikaystävästäni. Tai entisestä.
Hänestä piti tulla iso rocktähti.
Minun piti seurata häntä kaikkialle uskollisena apurina.
Mitä tapahtui?
Päätin ansaitsevani parempaa ja jätin hänet Atlantaan.
Hän ei kohdellut minua hyvin. Kaikessa oli aina kyse hänestä.
- Ainakin siitä syntyi laulu. - Puolikas.
- Yritän kai vielä tajuta asiaa. - Sitten tulit oikeaan paikkaan.
PORTERIN PONZI-HUIJAUKSEN TUTKINTA JATKUU
- Rento tiistaiko? - Ei. En ole menossa töihin tänään.
Vien Carrien ja Caitlynin kouluun ja jään vapaaehtoistöihin.
Oletko seurannut uutisia Porterista? Onneksi yrityksesi jätti sen väliin.
Joo. He ovat nyt Hunter Drew & kumppaneiden ongelma.
Kun otin satunnaisia vapaapäiviä,
hemmottelin aina itseäni Rossin leipomon suklaatuulihatulla.
- Ne olivat ihania. - Muffineita ei syö määräänsä enempää.
En kerro Granille, että sanoit noin.
- Missä hän muuten on? - Hän lähti ajoissa salaisille asioille.
- Eli kiusaamaan pormestari Frankia. - Niin luulen.
Onko kaikki hyvin? Olet ollut kireä Granin palattua Irlannista.
Hän ei kertonut sairaudestaan. Olisin voinut lentää auttamaan.
- Siksi hän luultavasti salasi sen. - Luultavasti.
- Vapaaehtoiseksi ilman töitä. - Tai edes puhetta töistä.
- Kumpikaan meistä ei pysty siihen. - Eikö omena pudonnut kauas puusta?
Ei, vaan olen hyvin ylpeä sinusta.
- Kiitos, isä. - Olettepa te innoissanne.
Äiti auttaa lounasvuorossa.
- Ja sitten minun luokassani. - Matikkaa. Pitääkin hioa kertotauluja.
- Huomenta. - Etkö saanut viestiä?
- Minä vien tytöt kouluun tänään. - Tulinkin isäsi luo.
Isä, taidan ottaa neuvostasi vaarin -
ja haen itselleni suklaatuulihatun, kun olen vienyt tytöt.
Omena ei kauas puusta putoa. Alat muistuttaa minua.
Muistutan mielelläni sinua koko elämäni. Hei sitten.
- Mukavaa koulupäivää! - Heippa.
- Mitä aikataulussasi on tänään? - Menen kohta tapaamaan juristeja.
Sitten syön ja tapaan lisää juristeja.
Sitten hulluttelen kunnolla ja tapaan taas lisää juristeja.
Jos innostukseltasi maltat lähteä, niin menen katsomaan juhlapaikkoja.
Haluaisin kuulla mielipiteesi. Ei juristeja.
Ihastut siihen varmasti, Darius.
Paikka on pienempi, mutta ääni on ensiluokkainen.
Kolme viikkoako? Ei, ei. Se sopii hienosti.
Joo, tulen pian käymään perheesi luona. Selvä.
Et vaikuta kovin iloiselta unelmasi toteuttaneeksi.
Unelma toteutui, mutta musiikki ei. Kukaan hyvä ei tule näin yllättäen.
Minä ottaisin Dierksin tai Hunterin.
Aivan.
Entä sinä?
- Et voi olla tosissasi. - Olen minä.
Et löydä turvallisempaa paikkaa kokeillaksesi esiintymistä.
- Ja minä olen pulassa. - En pysty siihen.
Mieti sitä päivän ajan.
Jooko?
- Oletat siis pääseväsi bestmanikseni. - Olen ainoa vaihtoehto.
Kihlauduimme vasta. Jospa rauhoittuisit.
Rauhoituinkin, kunnes olin siskosten kanssa -
ja sain yliannostuksen iloa enkä pääse siitä nyt millään.
- Puhumme vasta yhteisestä elämästä. - Perheemme tarvitsee aiheen juhlaan.
Perheemme juhlii kaikkea. Chesapeake Shores juhlii kaikkea.
- En anna häiden olla tekosyy juhliin. - Niin kävi jo.
Käytin häitänne tekosyynä puhua Daniellen kanssa tulevaisuudesta.
- Hyvin itsekästä. - Totta.
Elämästään voi puhua yllättävän paljon puhumalla muiden elämistä.
Mitä olet oppinut?
Daniellella on vahvoja mielipiteitä perheen tarpeettomuudesta.
- Aika rankkaa. - Niin on.
ROSSIN LEIPOMO
Hei, Gran. Mitä teet leipomossa?
- Jäin kiinni itse teosta. - Hienot kengät.
Treenaan maratonia varten.
- Ole varovainen keuhkokuumeen jälkeen. - Kiitos.
Oletko ostanut muffinit kaikki nämä vuodet?
Älä höpsi.
Minulla oli liikeasioita aamulla ja politikoin kaupungintalolla.
Kiusasit siis pormestari Frankia.
On tärkeää pitää yhteyttä valittuihin virkamiehiimme.
Kivaa päivää. Eikä makeaa mahan täydeltä.
Hei sitten, Gran.
TUULIHATUT
Anteeksi.
Anteeksi, sir.
- Onko tuo viimeinen tuulihattu? - Saat sen halutessasi.
- Et voi olla tosissasi. - Annan puraisemattoman pään.
- Jätän väliin, kiitos. - Miten vain haluat.
Avaisitko oven minulle?
Ihanko totta?
Kiitos.
Aiotko jättää hänet?
- En. Miksi tekisin niin? - Koska et ole onnellinen.
Monet ovat onnettomissa suhteissa.
Se ei ole syy erota.
Minusta se on juuri se syy, miksi ihmiset eroavat.
Hän on älykäs, komea,
herttainen ja hauska.
- Ja hänellä on upea aksentti. - Totta puhut.
Lisäksi hän välittää minusta.
Ehkä intohimoiseen yhteyteen ei tarvitse olla intohimoinen.
Edes minä en tajua tuota.
Mutta hän on älykäs,
komea, hauska ja hänellä on upea...
Aksentti. Sanoit sen jo.
Ehkä ongelma ei ole Simonissa.
Jos Simon on yhä Simon, ehkä ongelma onkin minussa.
- Mitä? - Ehkä minä olen muuttunut.
Ehkä suhteemme ongelma olenkin minä.
Odota hetki.
Hyväksyttiinkö tarjous?
Meillä ei ollut mahdollisuuksia. Toinen ostaja on Andy Medina.
- Tunnetko hänet? - Tutkin taustoja.
Washingtonilaispariskunta laajentaa omistustaan itärannikolle.
Hyvin varakkaita. Voitamme tarjouksen vain soittamalla vanhemmillemme.
- Minua alkoi kylmätä hiukan. - Samoin.
Selvä. Vakuutamme vain myyjän ottamaan vähemmän rahaa.
Helppoa. Niinhän ihmiset tekevät.
- Miten se onnistuu? - En tiedä, mutta olen innoissani.
- Hei, Abby. Haluan kuulla mielipiteesi. - Mistä?
Miten pian on liian varhaista pyytää Thomasilta tavallista juttujen määrää?
- Olisin erottanut sinut tempustasi. - Isä sanoi samaa.
Abby O'Brien Winters? Teille on haaste.
Onko se Porterin rahastolta?
Pitää mennä.
Jos Caroline on Carolinassa ex-poikaystävänsä kanssa,
mitä Carolinelle ja Carlille käy?
Ei hajuakaan, mutta ensi kerralla unohdan alkusoinnut.
Käsikirjoituksessa Carl suuteli vahingossa osavaltiota.
Caroline, Carolina.
Intohimo on hyvin tärkeää -
kaikissa suhteissa.
Totta. Intohimo myy kirjoja, mutta se myös hiipuu.
Ottaisin ennemmin kunnioituksen, yhteiset arvot, huumorintajun...
Maistuuko?
- Yksi puraisu voi tuoda paljon pahaa. - Vain jos houkutus vie voiton.
- Anteeksi häiriö. Tämä on hätätilanne! - Eikä ole.
- Onpas. - Houkuttaako?
Valo- ja videokuvaaja pitää päättää, ja Gran löysi jonkun hullun floristin.
Alkaako epäilyttää?
Jos alkaa, veljeni pelaavat mielellään jalkapalloa sinun kanssasi.
Ei. Haluan pitää pääni kiinni selkärangassani.
Kun naimisiinmeno tuli mieleen, en ajatellut häitä.
En minäkään. En ole koskaan intoillut mistään pitsihörhelöistä.
Sitten inhoat ostamiani paloturvallisia pinkkejä haalareita.
- En uskonut enää astuvani alttarille. - Alkaako sinua epäilyttää?
Kihlauksen jälkeen kaikki on ollut yhtä sumua.
- Hyvällä tavalla. - Niin minullekin.
Jos seurasit tuulihattua, se meni jo.
Tulin kahden tyttöni takia. Entä sinä?
Tulin tänne 30 lapseni takia. Poikia, tyttöjä, kaikilla eri äiti.
Jay Ross, kolmosluokan opettaja ja leikkikentän valvoja.
- Olit tiskin takana. - Olen Ruth Rossin veljenpoika.
Tädin leipomossa se ei ole varastamista.
Muutin tänne Greenvillestä.
No... Anteeksi.
- Ensimmäistä kertaa vapaaehtoisena? - Joo. Mistä tiesit?
Uudet laitetaan siivoamaan, jotta he pysyvät poissa muiden tieltä.
Jos teet hyvää työtä, saatat päästä luokka-apulaiseksi.
Tuskin olen täällä riittävän kauan saadakseni ylennyksen.
High school taitaa houkutella sinua.
Ei. Itse asiassa olen...
Olin varajohtaja eräässä konsulttifirmassa Baltimoressa,
joten olen vain vapaalla.
Tehokkaaksi johtajaksi teet huomattavan hyvää työtä.
Muovit kuuluvat keltaiseen roskikseen ja kompostoituvat roskat vihreään.
- Noin. Voin auttaa, jos tarvitset... - Ei. Pärjään kyllä.
En kerro kenellekään virheistä.
Kyse ei ole siitä. Elämässäni vain paljon käsiteltävää nyt.
- Pillimehu? - Sellainen on hyvä olla aina varalla.
Anteeksi...
Abby. Minä olen...
- Carrien ja Caitlynin äiti. - Winterin tytöt. Hienoja lapsia.
Minua melkein harmittaa, että söin viimeisen tuulihatun.
- Melkein? - Niin. Se oli todella hyvää.
- Täällähän piti olla livemusiikkia. - Asia on hoidossa. Onko kaikki hyvin?
Hal Keown vie näköjään perheensä perjantaisin syömään Chez Maisoniin.
- Hän näyttää rakastavan lapsiaan. - Hän on joka kuvassa lasten kanssa.
Suunnitelmani on siepata hänet ja pakottaa myymään talo.
- Kuulostaa melkein kidnappaukselta. - Kiristyksestä puhumattakaan.
- Voihan sitä niinkin ajatella. - Ainoastaan niin.
No, pakotamme hänet myymään talon.
Tai menemme ravintolaan ja kysymme.
Parempi. Pidän ajatuksistasi.
Milloin vain olette valmiit.
- Et tunne heitä kunnolla. - Liioittelet.
- Kertokaa, jos haluatte muuta. - Kiitos.
Ajattele, että lasi on puoliksi täysi.
Perheessäni se on puoliksi tyhjä.
Danielle.
- Lopulta on annettava anteeksi. - Tai ei.
- Kiinnostaisiko salainen tehtävä? - Se on pelkkä illallinen.
- Kiinnostaa, jos teette ruokaa. - Minä tarjoan.
Olemme mukana.
Soittelen myöhemmin.
Lava on sinun, jos haluat.
- En tunne olevani valmis. - Siltä ei tunnu ikinä. Sukella.
- Ja huku, vai? - En anna sinun hukkua.
- Mitä sinä teet? - Lavalle ei mennä ilmoittamatta.
Hei, tänään on tiedossa herkkua. Uusi nouseva kantrilaulaja.
Ensimmäinen keikka hermostuttaa,
mutta minusta hän on lahjakas, ja olette varmasti samaa mieltä.
Annetaan aplodit Emma Rogersille.
Tämän nimi on "Joskus".
En koskaan tyytynyt oo tavallisiin unelmiin
Siitä pidän, kun omaa lauluain laulan
Otetaanko introsta?
En koskaan tyytynyt oo
Tavallisiin unelmiin
Siitä pidän, kun omaa lauluain laulan
Jokaista rikkonaista tietä seurasin
Mutta ne ei oikealta tuntuneet
Omaa paikkaani löytänyt en
Joskus
Kun ilta pimenee ja sydäntäni raastaa
Ja tuntuu, ettei aurinko enää nouse
Nähdään töissä.
Kerro Dilpherille, etten tee sopimuksia. Kiitos.
- Et sitten sulkenutkaan silmiäsi. - Vaikeaa, kun kimppuuni käydään.
- Chicagon iso projekti lopetetaan. - Voi ei, Mick.
Tämä ei taida olla paras hetki katsella hääpaikkoja.
- Saanpahan muuta ajateltavaa. - Samoin.
Mietin yhä, mitä teen seuraavaksi.
- Onko ideoita? - Ei oikeastaan.
Kaipaan kuratointia.
Etenkin nuorten artistien auttamista.
- Onko se sinusta huvittavaa? - Ei.
Autat aina niin paljon muita, ettei itsellesi jää aikaa.
Se on hyvä asia. Ihailtavaa.
Katso. Täällä on ollut häät.
- Samanlainen kuin meidän häissämme. - Vähän kuivempi.
Muistan, kun kävelin käytävää -
kengänkantojeni upotessa maahan ja rukoilin mielessäni:
"Älä vain kaadu."
- Thomas kuiskaili: "Hän kaatuu." - Mutta en kaatunut, vai mitä?
Et niin.
- Kevin, miksi olet yhä täällä? - Älä edes kysy.
Äiti haluaa häät Bluffiin, mutta emme ole päättäneet edes päivää.
Bluff. Trace ja minä puhuimme lapsina, että menemme naimisiin täällä.
Käyn yhä täällä välillä, kun yritän selvitellä ajatuksiani.
Miten voit?
No, kaikki on vähän sekaisin.
- Vaikuttavaa. - Elämäni myllerryskö?
Se, että pidät kiinni siitä, mihin uskot. Olet sankari.
- En todellakaan ole. - Oletpas.
Sankari on se, joka tekee päätöksen, johon muiden rohkeus ei riitä.
Joten... Bluff.
Äiti sanoi unelmien toteutuvan siellä.
Niin esitteessäkin lukee.
- Nytkö on vuorosi? - Houkutella sinut kiertueelle?
Ei. Tiedämme molemmat, ettei sinua saa vakuutettua.
- Jatkat kuitenkin yrittämistä. - Muuten en olisi kummoinen manageri.
Löysit aina lahjakkuudet. Esitteletkö minut?
Hän on lahjakas, muttei valmis.
Kai se on hänen oma asiansa.
Emma.
Emma Rogers, tässä on Mark Hall.
- Entinen managerini... - Tunnen hänet.
- Hauska tavata, hra Hall. - Mark ystäville. Näin sinut lavalla.
En ole varma kitaraintrosta, mutta olet melkoinen pakkaus.
- Jos tämä oli tässä, palaan... - Ei aivan.
Taidan jäädä vielä drinkille.
- Ole kuin kotonasi. Tarjoan ekan. - Vain ensimmäisen?
- Täytyy pitää valot talossa. - Käyn hakemassa sen drinkin.
Bluff olisi täydellinen Kevinille ja Sarahille.
Se on kaunis paikka.
Mitä musiikkiin tulee, bändi on tiskijukkaa parempi.
Se on kalliimpaa, mutta musiikki tekee illan.
Bändi sopii hienosti häävalssiin.
Ja harpisti seremoniaan ja suudelmaan.
Siitä huvimajalla tapahtuneesta...
Keksin miljoona syytä, miksi se oli huono idea.
Ja vain pari, miksi se oli hyvä.
Tiedämme, mihin se johtaa.
- Poikkeuksetta se johtaa taas sinne. - Tismalleen.
- Meidän ei... - Aivan.
- Siellä hän on. Mennään. - Emme voi ottaa pöytää itse.
Peck, kuuden seurue. Tätä tietä.
- Onko meillä suunnitelma? - Mihin sellaista tarvitaan?
- Puhutko hänelle vai puhunko minä? - Minä voin. Olen juristi.
Onpa mukavaa viettää täällä viisivuotispäiväämme, David Peck.
Ovatko he olleet täällä ennen?
Täällähän me menimme kihloihin.
- Perhe on teille hyvin tärkeä. - Totta kai.
Täällä kerroin myös raskaudestani.
- Kaksosista. - Pikku Shannon.
Ja Kayje.
Kayje?
Minä itkin, kun poika löi ensimmäisen kunnarinsa.
Minä taas itkin Shannonin ensimmäisessä esityksessä.
Kun Kayje valmistui high schoolista... Silloin kyynelistä ei tule loppua.
Harmillista, ettei Hal Keown ei myy meille majataloa.
Se on sääli.
Arvostan yritystä, Jess.
Andy Medina vaimoineen yritti samaa viime viikolla.
Se ei toiminut, kuten suunnittelimme. Joten...
Jess O'Brien, saanko tämän tanssin?
Saat, David Peck.
Ei hätää. Kaikki järjestyy.
- Hyvä on. - Kaikki järjestyy aina.
- Kayje? - Connor keksi sen.
Ensi kerralla annetaan nimet yhdessä.
Haluatko tanssia?
Ilman musiikkiako? Eikö se ole romanttisen komedian klisee?
Taisin panna sen Ikuiseen Carolineen.
Ehkä se sopisi seuraavaan. Ajoissa eteenpäin, Caroline.
Entä Jatka matkaa, Caroline?
- Anteeksi. - Bree.
Suokaa anteeksi. Bree.
Bree. Onko kaikki hyvin?
Ei ole.
Yhteytemme tuntuu kadonneen, enkä tiedä syytä.
Joo. Minäkin tunnen samoin.
Yritämme molemmat liikaa.
- Emme jatka siitä, mihin jäimme. - Toisin kuin ennen.
Ehkä meidän pitäisi antaa aivoille vähän vapaata.
Toimia ajattelematta, vai?
Mitä sinun ja Mickin välillä on?
Ei mitään. Päätimme olla ystäviä.
Älä viitsi. Tässä iässä niin on kaikille parempi, myös meille.
Se on fiksua, turvallista ja järkevää.
Ja ehkä typerää.
Elämäni on ollut siunattua.
Olen ollut onnekas kaikin tavoin.
Siitä huolimatta olen saanut oman osuuteni virheistä.
Tiedän sen, että ilman niitä -
en olisi nyt täällä sinun kanssasi.
Luultavasti minulla ei olisi ihania poikiani ja lapsenlapsiani.
Satutamme monia ihmisiä, Nell. Satutamme varmasti toisiamme.
- Mistä tiedät niin käyvän taas? - Koska niin voi käydä.
Jos niin käy, toivut kyllä siitä.
On helpompaa elää virheiden kuin katumusten kanssa.
Ehkä löydätte toisen majatalon.
Et taida tietää, miten vaikeaa on löytää täydellistä taloa.
Eikös edellinen ollut täydellinen?
Et taida tietää, miten vaikeaa on löytää kahta täydellistä taloa.
Tai yhtä täydellistä miestä.
Järkipuhe saa nyt riittää.
Oletko valmis kuuntelemaan sydäntäsi?
Simon ei ole se oikea.
Toivon kovasti, että hän olisi.
Miten Daniellen kanssa menee?
En tiedä.
Välillä tuntuu, ettemme ole niin yhteensopivia kuin ennen.
Mitä tapahtui?
Olemme olleet viime aikoina eri mieltä asioista.
En aio silti luovuttaa.
Olemme kokeneet liikaa.
Enkä minä aio luovuttaa uuden majataloni suhteen.
Sieltä hän tulee.
- Sinulla ei ole suunnitelmaa. - Onpas. Hirmuinen suunnitelma.
Siihen liittyvät erittäin korkeat korot.
Connor. Tiedän, mikä piristää. Lähdemme ostoksille.
Hei, miten menee?
Mick.
- Miltä tuntuu olla kotona? - Kuin en olisi lähtenytkään.
Musiikki on tämän paikan suola.
Pakko kuitenkin kehua Chrisiä. Kirjanpito on pilkuntarkkaa.
Ainakin hän oli taitava jossakin.
Halusin kiittää sinua siitä, että luotit minuun.
- En aiheuta enää pettymystä. - Kiva kuulla.
Ainakin yksi kumppani on rehellinen.
- Kuulinkin siitä. Miten jakselet? - Selviydyn.
- Entä Abby? - Hän löytää oman tiensä.
Niin tekee.
Nähdään.
Tehdään niin.
Kolminkertaistamme rahamme sen avulla helposti.
Hyvää iltapäivää.
- Niin? - Hei. Olen Shannon Kayje.
Edustan Peckejä. Bostonin Peckejä.
Mitä asiaa heillä on meille?
Hra Medina, Peckit huomasivat, että laajennatte -
kiinteistösalkkuanne rannikolla.
Tulin kohteliaasti ilmoittamaan,
että heitäkin kiinnostaa Chesapeake Shoresin pieni majatalo.
- En ollut tietoinen Peckeistä. - He ovat kiinnostuneita.
Tekisin väärin, ellen muistuttaisi, miten rumaa tarjoussodasta voi tulla.
Onko se totta? Tukholma vuonna 1996?
Minulla ei ole lupaa vahvistaa eikä kieltää sitä.
- Mistä tiedän, kuka olette? - Tämä sattui aika sopivasti.
Ehkä voin auttaa. David Peck. Anteeksi viivästys.
- Tapasittekin jo... - Olen hänen assistenttinsa.
Kerroin, että vanhempasi haluaisivat välttää tarjoussodan.
Ne ovat rumaa katseltavaa.
Peckit olisivat tulleet mielellään, mutta he saapuivat vasta Gstaadista.
Se G: llä alkava kaupunki.
Gstaad.
Äitisi haluaa, että tapaamme erään mustavalkokuvaajan New Yorkissa.
Hän ehdotti myös tapaamisia Washingtonin morsiusliikkeisiin.
En tiedä, kestänkö tätä vuoden ajan.
- No, jos kaikki sitä haluavat. - Mitä sinä haluat?
- Haluan vain sinut. - Samat sanat.
O'Brieneillä on tapana mutkistaa kaikkia asioita.
Minun perheelläni ei niinkään.
- Ehkä löydämme kompromissin. - Minulle sopii mikä tahansa.
- Tarkoitatko sitä? - Kyllä.
Samoin.
Varovasti.
Hei.
Kun puhumme tulevaisuudesta ja perheistämme,
olen vähän huolissani mietteistäsi.
Mitä tarkoitat?
Et ole läheinen perheesi kanssa, mutta minä olen lähentynyt omaani.
Asiat ovat paranemaan päin.
Tiedän, mutta se on sinun perheesi, ei minun.
Tiedän sen. Vaikka asiat olivat todella huonosti,
toivoin silloinkin niiden paranevan.
Tilanne ei tunnu vaivaavan sinua.
Jokainen perhe on erilainen.
Minun perheeni ei ole samanlainen kuin sinun.
Siitä minä pidänkin sinussa.
Itse asiassa...
Rakastan sinua.
Jos tästä ei tule mitään, ryhdytään vakoojiksi.
- Kerroin nimeni. - Näyttelit vain David Peckiä.
Mutta olen David Peck.
Äitini soitti.
- Mitä Deidralle kuuluu? - Hyvää.
Jotkut Medinat kuulemma olivat soittaneet paasaten,
etteivät halua toistaa vuoden 1996 Tukholman tapahtumia.
Se oli rumaa.
Medinat kuulemma alkoivat pyydellä anteeksi ylenpalttisesti -
ja käskivät kertoa terveisiä jollekin Shannon Kayjelle.
Äiti kysyi, tiedänkö asiasta mitään.
Mitä sanoit?
Sanoin, että Shannon Kayje -
on parasta, mitä tälle perheelle on tapahtunut aikoihin.
Sinä olet paras asia, mitä minulle on tapahtunut.
Täydellistä.
Eikö sanoja löydy?
Ei...
Ei tällä kertaa.
Minulta saattaisi löytyä.
Olen miettinyt tätä uusimman Caroline-romaanin loppuun.
Ajoissa eteenpäin, Caroline.
- Toivoin, että vilkaisisit sitä. - Itse asiassa...
Haluan puhua kanssasi jostakin.
"Mies katseli rantaviivaa -
auringon viimeisten säteiden heijastuessa vaaleaverikön hiuksista."
Oikein kaunista, mutta...
"Hän kuitenkin tiesi, että oli aika lähteä.
Heidän rakkautensa ei kestäisi ajan koettelemuksia."
Tiedäthän, miten pidän kliseistä. Hömppäkirjailijoiden peruskauraa.
"Vaikka hän rakasti naista syvästi,
yhteinen aika oli pelkkä sonetti, menuetti, arvokas hetki."
Simon.
Bree. Minä luen.
"Mies kääntyi pois.
Hän tiesi, että naisen rakkaus oli muuttanut hänet lopullisesti -
ja toivoi oman rakkautensa vaikuttaneen samoin naiseen."
En tiedä, missä olisin ollut ilman...
"Hän näki naisen siihen pisteeseen, jossa tämä on näkymätön."
Tiesin sinun olevan onneton.
Oli liian kivuliasta käsittää, että olen vastuussa siitä.
Olen hyvin pahoillani.
Kiitos.
- Minä voisin nostaa nyt maljan. - Siitä vain.
Olen ollut rakastunut vain kerran elämässäni,
eikä siitä hyvä seurannut.
- Ehkä minä voisin puhua ensi kerralla. - En lopettanut.
Välitän yhä tästä ihmisestä,
enkä halua kävellä tieheni siksi, että pelkään mennyttä.
Palkkasin harpistin häihin ja puhuin kutsuista Sarahin kanssa.
O'Brienit tekevät kaikesta mutkikasta.
Liian mutkikasta.
Mark Hallin puheet kannattaa ottaa pienellä varauksella.
Niin arvelinkin.
- Millaisen tarjouksen hän teki? - Useimmat myisivät siitä sielunsa.
Kuulostaa sopivalta. Ja?
En ole valmis. Tämä tuntuu tutulta.
Samalta kuin jättäessäni poikaystäväni Atlantaan.
- Jos suostut, menetät hallinnan. - Menisin vain ojasta allikkoon.
Sinun kanssasi ei tunnu siltä.
Seuraavassa jaksossa...
- Eikö vieläkään kiinnosta? - Ei ole kiinnostanut lähtöni jälkeen.
- Kysyin Emmalta. - Alkaa jo riittää. Työ, laiva ja...
- Trace? - Näytelmä on tällä viikolla,
- ja kaksi oppilasta mainitsi sinut... - Carrie ja Caitlyn?
- Pitäisikö meidän kertoa lapsille? - Tiedät vastauksen.
Meillä on kerrottavaa.
Tekstityksen käännös: Anna-Kaisa Viljanen